American Airlinesin lento 9 länteen on lähdössä.
Lento 9 lähtee välittömästi portilta kolme.
- Niin? - Meneekö Boone Cityyn lentoja?
Sinne on kolme päivittäistä lentoa, mutta ne ovat täynnä.
- Haluatteko tehdä varauksen? - Kyllä.
- Mikä on nimenne? - Derry. D-E-R-R-Y. Fred.
- Kauanko joudun odottamaan? - Lennolla 37 on tilaa 19. päivänä.
En voi odottaa niin kauan. Olen palaamassa rintamalta kotiin.
- Jonotuslista on pitkä. - Tulin noutamaan lippuni.
- Nimeni on George H. Gibbons. - Lippunne ovat täällä.
- Kiitoksia. - Punnitaan laukkunne.
- Pane ne tuohon. - Anteeksi.
Kokeilkaa ilmakuljetusjoukkoja.
- Missä he ovat? - Kiitoradan toisella puolella.
Kiitos.
- Seitsemän kiloa liikaa. - Ei se haittaa. Paljonko se maksaa?
ILMAVOIMAT ILMAKULJETUSJOUKOT
Selvä on.
Lepo, miehet. Lento 93 Denveriin, San Franciscoon ja Seattleen.
Lento on peruttu toistaiseksi.
- Niin? - Meneekö Detroitiin koneita?
- Ei mene. Kävisikö Cleveland? - Cleveland?
- Täytä tämä. - Taidan joutua Clevelandiin.
- Se on kiva kaupunki. - Niin, mutta asun Detroitissa.
Saisinko kyydin Boone Cityyn?
Onko sinulla paperit mukana?
Totta kai.
Lentoja ei juuri nyt ole. Täytä tämä. Ilmoitan heti, kun jotain löytyy.
Rupean odottelemaan.
Tulisiko pari kaveria kantamaan tämän koneeseen?
Tulkaahan nyt.
- Se painaa varmasti tonnin. - Väsyttääkö sinua?
Mennään nyt. Tännepäin.
Olkaa varovaisia portaissa.
Jaksatteko te?
- Kulkekaa portaissa varovasti. - Selkään sattuu.
- Kapteeni Fred Derry. - Tullaan.
- Parrish. Homer Parrish. - Täällä.
Oletteko te Derry ja Parrish?
Operaatioesikunta soitti. B-17 lentää Boone Cityyn.
Välilaskuja on monta, mutta olette perillä huomenna iltapäivällä.
- Hieno juttu. - Allekirjoitus tähän.
Onpa mahtavaa päästä taas kotiin.
- Siinä, merisotilas. - Kirjoita viivalle...
- Minä voin kirjoittaa. - Luuletko, etten osaa tavata nimeäni?
En, arvelin vain, että...
Tiedän. Kiitos.
Pitäkää kiirettä. Kone lähtee kohta.
Selvä, kiitos. Tulehan, merisolttu.
Missä kapsäkkisi on? Anteeksi, alikersantti.
- Asutko Boone Cityssä? - Asun, herra kapteeni.
Unohda tittelit. En ole enää armeijassa.
- Missäpäin Boonea asut? - West 17th Streetillä.
Tiedätkö, missä Jacksonin koulu on? Pari korttelia sen jälkeen.
- Terve, kessu. - Mitä kuuluu?
- Nimeni on Fred Derry. - Al Stephenson.
- Tämä on Homer... Mikä sukunimesi on? - Parrish.
- Hauska tavata. - Oletko sinäkin Boonesta?
- Olen. - Milloin kävit viimeksi kotona?
Pari vuosisataa sitten.
Istutaan nousun aikana radiopuolella.
Siirrytään sitten nokkaan. Näemme vanhan kunnon USA: n kunnolla.
Katsokaa noita autoja. Niissä olevat ihmisetkin erottuvat.
Taidamme lentää tiekartan mukaan.
- Oletko ensi kertaa tällaisessa? - Lennän ensi kertaa.
Näin kyllä paljon lentämistä, sillä olin asemissa lentotukialuksella.
En tiennyt, että kaikki näyttää täältä katsottuna näin nätiltä.
Kyllä on kaunista.
Ei minun mielestäni. Tämä oli minun työhuoneeni.
- Olitko pommien pudottaja? - Olin. Pommitähtäin oli tuossa.
Vietin paljon aikaa polvillani.
- Rukoilitko? - Tein sitäkin.
- Palaako? - Kiitos.
Älä, minä saan sen.
Minulla on tulitikkuja.
- Kiitos. - Kiitos.
- Oletteko taikauskoisia? - Emme ole.
Minä olen.
Näkisittepä, kun avaan olutpullon.
- Älä huolehdi mistään. - Kiitos.
- Taisit kokea paljon taisteluja. - En nähnyt sodasta paljonkaan.
- En sillä tavalla kuin te. - Yritätkö vitsailla?
En, olin korjaushommissa kannen alla.
Olin taisteluissa mukana,
mutten nähnyt japseja tai kuullut kranaatin lähestyvän.
Kun laiva upposi, näin vain paljon liekkejä ja räjähdyksiä.
Sain käskyn poistua laivasta, ja sain palovammoja.
Heräsin risteilijältä kädet amputoituina.
- Sen jälkeen oli helppoa. - Helppoako?
Niin. Minusta pidettiin hyvää huolta. Opin käyttämään näitä.
Osaan käyttää puhelinta, ajaa autoa ja laittaa kolikoita jukeboksiin.
Minä pärjään kyllä, mutta...
Mutta mitä?
Minulla on tyttöystävä.
- Tietääkö hän, miten sinulle kävi? - Tietää. Kaikki tietävät.
He eivät vain tiedä, miltä nämä näyttävät.
- Mikä tyttösi nimi on? - Wilma.
Olimme koulussa yhtä aikaa.
- Wilma on varmasti loistotyttö. - Niin on.
Saat nähdä, että kaikki järjestyy.
Niin. Saan nähdä.
Wilma on nuori. Hän ei ole nähnyt mitään tällaista.
Odottakaahan, kun kerron tästä kotiväelle.
Olen perheemme ensimmäinen lentokoneella lentänyt kaveri.
Muistatko, miltä tuntui lähteä sotaan?
- Muistan sen kuin oman nimeni. - Nyt tuntuu samalta.
Tunne on vain vielä voimakkaampi.
Tiedän, mitä tarkoitat.
Siviilielämä vain hermostuttaa.
Minua pelottaa eniten se, että kaikki yrittävät sopeuttaa minut siviiliin.
Haluan vain hyvän työpaikan, normaalin elämän ja talon minulle ja vaimolleni.
Sopeudun ihan riittävästi, jos saan ne.
Se ei ole paljon pyydetty.
- Oletko sinä naimisissa? - Olen.
Kauanko olet ollut aviossa?
20 vuotta.
Voi pyhä sylvi.
Me emme ehtineet olla naimisissa kahtakymmentäkään päivää.
Nain tytön, jonka tapasin Teksasissa koulutusaikana.
Nyt te ehditte tutustua kunnolla.
Niin.
Mitenköhän Homerille käy oman tyttönsä kanssa?
Toivottavasti Wilma on loistotyttö.
Kaupunki ei ole paljon muuttunut.
Ei niin.
Tuolla on golfkenttä. lhmiset pelaavat golfia
kuin mitään ei olisi tapahtunut.
Tuolla on Jacksonin koulun jalkapallokenttä.
Saisinpa dollarin jokaisesta tuolla tekemästäni heitosta.
Vanha kunnon koulu.
- Tuo on kai uusi lentokenttä. - Niin on. Laskeudumme sille kohta.
Herttinen sentään.
En tiennyt, että koneita oli noin paljon.
- Ne romutetaan. - Mitä?
Noista olisi ollut apua vuonna -43.
Niin takuulla.
Osa näyttää uusilta. Suoraan tehtaalta romuttamolle.
Niille ei ole enää käyttöä.
Meidän pitää siirtyä taakse laskun ajaksi.
Tuolla on baseballkenttä.
- Millainen kausi Beaversilla on ollut? - Se on kuudentena.
Kakkosdivisioonassa yhä.
KELPAAKO NAKKISÄMPYLÄ?
AUTOKORJAAMO NO. 13
KÄYTETTYJÄ AUTOJA
HYVÄÄ RUOKAA
KENGÄNKllLLOTUSTA
Tuolla on Butchin Paikka.
Butch on hankkinut neonvalot.
Onko se tuttu? Sitä pitävä Butch Engle on setäni.
Hän on hyvä tyyppi, vaikka perhe pitääkin viinan myyntiä hävettävänä.
- Se on kaupungin paras baari. - Käydään siellä joskus porukalla.
Asun tällä kadulla.
- Oliko se numero 1517? - Neljäs talo.
Onkohan Wilma kotona?
Pyörähdetäänkö ensin Butchin luona?
Juodaan pari paukkua ja mennään sitten kotiin.
Olet jo kotona.
Terve sitten.
- Hei. - Terve.
- Minne seuraavaksi? - Odota vähän.
Homer tuli! Äiti, isä, Homer tuli!
Tule ulos, Wilma!
- Oma poikani. - Kultaseni.
Onpa mukava nähdä.
- Eikö olekin ihanaa? - Wilma tulee.
Jatketaan matkaa.
Älä. Minä kannan sen.
Mitä nyt, äiti?
Ei mitään.
Äiti on vain iloinen paluusi takia.
Tiedän sen.
Kaikki kunnia laivastolle. He opettivat koukkujen käytön kunnolla.
He eivät opettaneet häntä halaamaan tyttöään ja silittämään tämän hiuksia.
- Seuraava risteyskö? - Seuraava katu vasemmalla.
Haluatko sinä jäädä ensin pois?
En, sinä olet seuraava.
Emmekä lähde Butchin luo paukuille.
Tuntuu samalta kuin maihinnousua ennen.
Melkoinen majapaikka. Oletko eläkkeellä oleva viinatrokari?
En mitään niin kunniallista. Olen pankkiiri.
- Paljonko? - Otahan käsi pois taskusta.
- Ylempäsi komentaa. - Hyvä on, herra kapteeni.
- Onnea matkaan. - Kiitos.
Kyllä, hoidan sen.
Kyllä.
Hetkinen vain.
- Ketä etsitte? - Rouva Stephensonia.
Hetkinen. Ilmoitan tulostanne.
Pane luuri pois. Olen hänen miehensä.
- Oletteko herra Stephenson? - Kersantti Stephenson.
Mitä odotit? Neljän tähden kenraaliako?
Pahoittelen viivästystä.
- Neljäs kerros. - Hyvä on.
Minä avaan, Peg.
Missä äiti on?
Kuka tuli, Peggy?
Rob, kuka siellä...?
- Näytän aivan kauhealta. - Kuka niin sanoi?
- Et olisi saanut yllättää meitä. - Minähän soitin Portlandista.
- Sanoit, ettet pääse vielä... - Kone lensi Welburniin.
Luulin juuttuvani sinne, mutta pääsimme lopulta tänne asti.
- Oletko kunnossa? - Olen.
- Oletko sinä? - Totta kai olen.
- Anna minun katsoa sinua. - Älä. Olen kylvyn tarpeessa.
Eihän haittaa...
Isä... rakas isä.
Ilmoitan Kenworthyille, ettemme pääse tulemaan.
- Kenworthyille? - Niin.
Minun poikani ja minun tyttäreni. En tunne teitä. Mitä oikein tapahtui?
Olemme kasvaneet parin vuoden aikana. Etkö pidä siitä?
En ole varma. Haluan ensin tutustua teihin.
Alice, Milly täällä. Emme valitettavasti pääse tulemaan.
Tarkoitan, että olen onnellinen.
Katsos, Al...
Minun mieheni.
Niin. Hän tuli kotiin.
- Freddy! - Hortense.
Pat!
Freddy tuli. Hän tuli kotiin.
- Hei, isä. - Olisimmepa tienneet tulostasi.
Olisimme siivonneet paikkoja.
Eikö sinulla ole pojallesi mitään sanottavaa?
- Hauska nähdä sinua, poikani. - Katso.
Katso sankaripoikaasi. Hänellä on rinta täynnä nauhoja.
Kerro isällesi, miten sait ne ja mitä ne tarkoittavat.
- Missä Marie on? - Marieko?
- Onko hän jossakin käymässä? - Marie ei ole täällä.
- Palaako hän pian? - Hän ei enää asu täällä.
- Hän hankki keskustasta asunnon. - Miksei minulle kerrottu siitä?
Pelkäsimme, että huolestuisit turhaan kaukana ollessasi.
Hänen oli hankala käydä töissä täältä asti.
Lähetimme kirjeesi ja kotipalkkasekit hänelle.
Menikö hän töihin? Minne?
Johonkin yökerhoon. En tiedä, mihin niistä.
Tyttöparka tekee pitkää päivää.
- Missä hän asuu? - Grandview Armsissa Pine Streetillä.
Älä turhaan huolestu. Marie on kunnossa.
Näimme hänet joulun aikaan. Hän toi hienoja lahjoja.
- Hän on hyväsydäminen tyttö. - Milloin hän menee töihin?
Illallisen aikoihin, luulisin.
Voinko jättää tavarani tänne? Haen ne myöhemmin.
Etkö jäisi ja söisi jotakin?
En, kiitos vain.
Terve. Palaan pian.
- Hienoa, että olet taas kotona. - Tämä on mukavaa. Hei sitten.
Siinä on lakki.
Tämä on samurai-miekka.
Kiitos oikein paljon.
Otin tämän lipun kuolleelta japsilta.
Perhe on kirjoittanut siihen hyvän onnen toivotuksia.
Tiedän. Japanilaiset arvostavat perheitään kovasti.
He ovat täysin erilaisia kuin me.
Sinähän kävit Hiroshimassa.
Huomasitko eloonjääneissä radioaktiivisen säteilyn merkkejä?
En. Olisiko pitänyt huomata?
Koulussa on puhuttu atomienergiasta.
Fysiikan opettaja sanoi maailman olevan siinä pisteessä,
että ihmisten pitää oppia tulemaan toimeen keskenään, tai muuten...
- Tai muuten. - Juuri niin.
Kun atomienergia yhdistetään suihkuvoimaan, tutkaan ja ohjuksiin,
voit kuvitella...
Sinä narraat.
Olet käynyt joka paikassa ja nähnyt aivan kaiken.
En ole nähnyt mitään.
Olisinpa jäänyt kotiin seuraamaan, mitä oikeasti tapahtuu.
Sain tiskit tehtyä.
Miksi sinä tiskasit? Onko palvelustytöllä vapaailta?
Hän lähti kolme vuotta sitten, eikä häntä ole näkynyt.
Ei se haittaa. Opiskelin kotitalousoppia.
Mitä teille on tapahtunut? Atomienergiaa ja tehokkuutta...
Se johtuu sodasta. Kai kuulit kotirintaman ongelmista?
Niistä oli asevoimien lehdessä. Siviilit säälittivät meitä.
Sinun ei tarvitse huolehtia meistä. Me pärjäämme. Olemme kovapintaisia.
Eikö sinulla ole läksyjä?
On toki.
- Hyvää yötä. - Miksi sinun täytyy mennä...?
Etkö ota isän tuomia tuliaisia mukaasi?
Kiitos näistä oikein kovasti.
Hyvää yötä. Nähdään aamulla.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä, kultaseni.
Mukavaa, että olet taas kotona. Palautat meidät entisellemme.
Tai sitten sekoan itse.
Mitä mieltä olet lapsista?
Lapsistako?
En tunne heitä. He ovat kasvaneet.
Yritin säilyttää heidät entisellään, mutta he kasvoivat siitä huolimatta.
- Peggyllä on varmasti poikakavereita. - Hän on hyvin suosittu.
- Onko hänellä joku erityinen? - Hän ei ole puhunut kenestäkään.
Olethan kertonut hänelle kaiken, mitä hänen tuleekin tietää?
Kuten mitä?
Oletko?
Hän on ollut sairaalassa töissä. Hän tietää enemmän kuin me yhteensä.
- Haluatko savukkeen? - Oletko unohtanut, etten polta?
- Anteeksi. - Ei se mitään.
Se on pelottavaa.
Mikä?
Nuoruus.
Eikö armeijassa näkynyt nuoria?
Ei, kaikki olivat vanhoja kuten minäkin.
Niin...
On kauheaa olla vanha, eikö niin?
- Istu ja rentoudu vähän. - Rentoudun seisaallanikin.
Löytyykö täältä juotavaa?
Käyn katsomassa.
Meillä ei ole pekonia isän aamiaiseksi. Yritän hankkia sitä aamulla.
Onko tässä kaikki alkoholi?
Taitaa olla.
Olisipa hän ilmoittanut tulevansa tänään.
Älä suotta huolehdi.
Olisimme voineet valmistautua hänen tuloonsa.
Tiedän, että tämä on vaikeaa, mutta isä on hulluna sinuun
ja hänellä oli ikävä näin pitkän ajan jälkeen.
Hän ei voi olettaa kaiken jatkuvan...
Sain loistavan idean. Lähdetään kaupungille kolmestaan.
- Tänä iltanako? - Niin.
- Juhlitaan isäukon paluuta. - Minä en lähde.
Älähän nyt. Haluan tehdä ja nähdä jotakin.
Olen ollut viidakossa villien seassa niin kauan,
että haluan nähdä olevani taas sivistyksen keskellä.
Rupert, anna vielä yksi.
Olen sitä mieltä, että maallamme on vaikeat ajat edessä.
Sodan korkeasuhdanne vaikuttaa vielä, mutta se on pian ohi.
Pula-aika ja työttömyys iskevät ensi vuonna.
- Otatko sikarin? - En, kiitos. Minulla on piippu.
Etkös sinä alkanut polttaa laivastossa?
Poltan vain savukkeita, herra Cameron. Kiitos.
Wilma kertoi, että olit Filippiineillä.
Olin siellä, rouva Cameron, mutta en nähnyt mitään.
- Tapasitko kenraali MacArthurin? - En tavannut.
- Minulla on tulta. - Ei tässä hätää.
Minulla on jo.
- Luella. - Niin, isä?
Olen pitänyt häntä aina niin komeana.
- Ketä? - Kenraali MacArthuria.
- Voinko auttaa? - Et, istu sinä vain.
- Otatko limonaatia? - Kiitoksia.
- Aiotko hankkia töitä? - Minä...
Homerin on liian aikaista miettiä työnhakua.
Hän pääsi vasta äsken sairaalasta.
Työtilaisuudet ovat muutaman kuukauden päästä vähissä.
Siirry vakuutusalalle. Otamme sotaveteraaneja töihin.
Miehet, joilla on jokin vamma, ovat hyviä myyntimiehiä.
Tule käymään toimistossani, niin jutellaan asiasta.
- Anteeksi. - Ei se haittaa.
Ei matto tuosta likaannu. Käy hakemassa tiskirätti.
Juotavaa on vielä jäljellä.
Wilma voi pidellä sitä.
Ei, kiitos. Jos teitä ei haittaa, käyn vähän kävelemässä.
Missä Homer on?
Hän meni ulos.
Kotiin kuulumme, pojat, aivan niin
Luojan omaan maahan
Pick-Up Café. Pysähdytään.
Eikö ole jo aika lähteä nukkumaan?
Ehdottomasti, mutta meidän on sitä ennen juotava vielä yhdet paukut.
Ei vastaväitteitä. Yksi paukku.
Kuski, tule sinäkin juomaan yksi.
BUTCHIN PAIKKA
Onpa mukava nähdä, poju.
Ystäväsi kertoi, että olet kotona, mutta en odottanut...
Vanha matkatoverini. Istu.
Noudatit siis neuvoani ja tulit Butchin luona käymään. Otetaan paukut.
- Hei, Steve. - Onpa mukavaa, että pääsit kotiin.
Kättele vain. Ei se pure.
- Mitä haluat? - Olen haaveillut tuosta kysymyksestä.
Butch ei antanut minulle viinaa ennen laivastoon menoani.
Hän luennoi viinan kirouksesta.
Mutta nyt olenkin sotaveteraani. Anna viski. Ilman jäitä.
- Miten on? - Anna merisoltulle olut.
- Tilasin viskiä. - Olut.
Olut.
Vien rahani jonnekin muualle, missä ei ole sukulaisia.
Mitä sinä täällä teet? Mikset ole perheesi luona?
He menivät nukkumaan, mutta minä en saanut unta, joten tulin tänne.
Mukavaa, että tulit.
Juon sinun maljasi, Butch.
Miten minä pärjään?
- Pärjäät hienosti. - Kiitos.
Minne sinä Alin jätit?
Al asuu kaupungin komeimmassa rakennuksessa.
Häntä ei enää näy.
Tämä on paras paikka.
Al on tuolla.
Missä olet ollut? Puhuimme sinusta juuri äsken.
Selkää särkee.
Tulkaa, niin esittelen porukan. Tämä on Homer, tämä Fred.
Homer ja minä olimme Lingayenlahden taistelussa yhtä aikaa - tietämättämme.
- Terve, kamu. - Hyvää iltaa.
Hän on setäni Butch.
Sinulla on kuulemma uudet neonvalot. Hyvä juttu.
- Juhlat voivat alkaa. - Tännepäin, olkaa hyvä.
- Istutaan. - Tämä loosi on sopiva.
Istu. Missä vaimosi on? Haluan tavata hänet.
En ole löytänyt häntä. Hän on jossain yökerhossa töissä.
Löydämme hänet tänä iltana.
Haravoidaan koko kaupunki.
Totta kai.
Laivasto saattelee meitä.
Ensinnäkin, Homer menetti kätensä. Hänellä on koukut.
Ne eivät haittaa häntä, joten ne eivät saa haitata meitäkään.
Ruvetaan hommiin.
- Sinulle on puhelu. - Tuo, mitä he haluavat.
- Kunhan se on olutta. - Mitä saa olla?
- Mitä kuuluu? - Terve.
Kiva nähdä. Näytät hyvältä.
Olet vähän harmaantunut...
Kippis.
Etkö juo paukkuasi?
- Suokaa anteeksi. - Toki.
Hienoa kuulla taas soittoasi.
Soitatko "Lazy Riverin"? Muistatko sen?
Istu.
Wilma soitti.
- Mitä hän halusi? - Sinut.
Mikseivät he jätä minua rauhaan?
Koska he pitävät sinusta. Miksi lähdit ja aiheutit huolta?
He hermostuttavat minua.
- Miten? - Ei mitenkään. En halua puhua siitä.
Miten he saavat sinut hermostumaan?
He joko tuijottavat koukkujani tai välttävät niiden katsomista.
Eli tekivätpä he mitä tahansa, se on aina väärin.
Mikseivät he tajua, että minua pitää kohdella niin kuin kaikkia muitakin?
Isäkin on samanlainen.
Hän puhdisti piippuaan niin kuin on tehnyt jo miljoona kertaa.
Yhtäkkiä hän oli tietoinen käsistään ja koukuistani,
lopetti puhdistamisen ja yritti piilotella käsiään
aivan kuin olisi syyllinen.
Kyllä he niihin vielä tottuvat.
Perheesi tottuu sinuun ja sinä heihin.
Sitten kaikki on kunnossa. Ellemme rupea taas sotimaan.
Silloin kenelläkään ei ole huolta, sillä pommit tappavat kaikki jo heti alussa.
Piristyhän nyt.
Tunnetko laulun "Among My Souvenirs"?
Ei mitään ole jäljellä
- Saanko luvan? - Kuulostaa ihanalta.
Muistatko tämän kappaleen?
Nuoren väen iloittelua on mukava katsella, vai mitä?
Sinä olet siis Alin tytär.
Kyllä, olen ollut niin kauan kuin jaksan muistaa.
Et näytä Alin tyttäreltä.
En sitä olekaan. Al on poikani edellisestä avioliitostani.
Mikä sinun nimesi olikaan?
Minun nimeni on Fred. Hauska tavata.
Älä, sinä...
Sinä olet lumoava pikku olento.
- Muistutat vaimoani. - Mutta ethän sinä ole naimisissa.
Olen minä. Minulla on kotipuolessa eukko ja kaksi tenavaa.
- Ei ajatella heitä nyt. - Olet oikeassa.
Tämä on meidän iltamme.
lhmisten pitäisi ajatella juuri tuollaisia asioita.
Lupaan ryhtyä heti toimeen.
Olen halunnut kysyä yhtä asiaa.
Kysy pois. Älä turhia ujostele.
Mikset soita vaimollesi?
En löytänyt hänen numeroaan puhelinluettelosta.
Mitä? Meidän ei tarvitse soittaa mihinkään.
Kaikki on valmista.
Sinä tarvitset juotavaa.
- Hyvää yötä. Minä lähden kotiin. - Miksi?
- On pakko. Butch vie minut. - Ei.
- Et voi... - Kaikki on kunnossa.
- Älkää lähtekö. Palaan pian. - Hyvää yötä.
- Poikaparka. Hänen pitää mennä kotiin.
- Eikö se tuo mitään sinun mieleesi? - Kyllä.
Mielelläni.
Valomerkki.
Minne me nyt menemme, kamu?
Seuraa minua, kamu.
Porras.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä. Kivat pirskeet.
Onko se tämä?
Siltä näyttää.
Hupsu.
Hyvää yötä, Milly. Kiitos miellyttävästä illasta.
Kaikkea hyvää sinulle.
- Välitän viestisi hänelle. - Tee se.
Hyvää yötä sinullekin. Oli oikein mukava tavata.
- Niin oli. Nähdään pian. - Kaikin mokomin.
Suokaa anteeksi.
Hyvää yötä.
Katsotaan, pääseekö hän sisään.
El VAPAITA HUONEITA
Hän ei taida edes tietää, onko tämä oikea paikka.
Tulehan nyt.
Ylös...
- Minne me menemme? - Älä kysy. Haluamme yllättää sinut.
- He ovat ihastuttava pari. - Niin ovat.
He ovat varmasti onnellisia.
- Kuka sinä olet? - Etkö muista? Minä olen Peggy.
En ole se Peggy.
Sepä harmi.
Muistaakseni kuorsaat, jos nukut selälläsi.
Missä se käsi on?
Anna käsi tänne.
...tuliaiseni, tuliaiseni
- Onko Fred kunnossa? - On.
- Saat nukutuksi tuossa. - Niin. Hyvää yötä.
Hyvää yötä, kultaseni.
Vihollinen kello neljän suunnassa.
Ei hätää, kaveri.
Sinä nitistit hänet.
Häneen osui.
Kone on liekeissä. Se palaa.
Palo leviää. Gadorskyyn osui.
Nelonen meni. Se lähti muodostelmasta.
Varokaa hävittäjiä.
Tuli leviää siipeen. Siipi palaa.
Konetta ei voi hallita.
Se putoaa.
Hypätkää.
Häipykää. Lähtekää pois.
Tule pois sieltä, Gadorsky.
Kaksi varjoa aukesi.
Kolme.
Menkää tekin.
Herää, Fred.
- Kone palaa. Mene! - Herää jo.
Kone palaa. Se putoaa kohta. Varo!
Kaikki on hyvin. Yritä nukkua.
Sinun ei tarvitse pelätä.
Yritä vain nukkua ja levätä.
- Anteeksi, että herätin sinut. - Ei se mitään, mutta...
Tiedän. Aiot kysyä: "Missä olen?"
Kerron myöhemmin. Nuku niin kauan kuin haluat.
Lensikö hän 17- vai 24-koneilla?
En minä tiedä.
- Mihin laivueeseen hän kuului? - Hän ei kertonut.
Mistä te oikein puhuitte?
Pidä kiirettä tai myöhästyt koulusta.
No voi hemmetti.
Nähdään myöhemmin. Hei.
Anteeksi. Olen Rob Stephenson, Peggyn veli.
Peggy laittaa keittiössä aamiaista.
Minulla on kiire. Näkemiin.
Istu, ole hyvä.
- Tästä voi olla apua. - Kiitos.
Istu.
Sinä olet Peggy, eikö niin?
Viimeisen kerran: kyllä.
- Haluatko kananmunia? - Saankohan ne alas?
Varmasti. Ne tekevät hyvää.
- Haluatko munakokkelia? - Kaikki kelpaa.
Hyvä.
Nukuitko hyvin?
Oikein hyvin.
Sepä hyvä.
Tarvitsetko apua?
Kaada itsellesi kahvia, jos haluat.
Haittaako, jos kysyn henkilökohtaisia?
Ei.
Missä sinä nukuit viime yönä?
Sohvalla.
- Sehän on kauheaa. - Mikä?
Minun olisi pitänyt mennä hotelliin, eikä tulla tänne sinun vaivoiksesi.
Sinusta ei ollut vaivaa. Meistä oli mukavaa, että tulit.
Et olisi saanut hankittua itsellesi hotellihuonetta.
Käyttäydyinkö sopimattomasti?
Et. Et oikeastaan.
No hyvä. Minä olen katsos naimisissa.
Tiedän sen.
Taisin olla aika juovuksissa.
Et ollut mitään isääni verrattuna.
Isääsikö? Kuka hän on?
Etkö muista Alia?
Ai niin, vanha kunnon Al.
- Missä hän on? - Nukkumassa, luulisin.
Sinä olet siis Alin tytär.
Muistat sen viimeinkin.
- Oloni on jo paljon parempi. - Sepä hyvä.
- Oletko sinä naimisissa? - En ole.
Et ole tainnut ehtiä. Kai olet ollut kihloissa?
En ole.
Miksi et? Mikä täkäläisiä miehiä vaivaa?
Parhaat ovat kai jo naimisissa.
- Hyvää huomenta. - Hyvää huomenta, rouva...
- Nimeni on Milly. - Kiitos.
- Kerrothan Alille, kun hän herää... - Et syönyt aamiaistasi loppuun.
Minulla ei ole oikein nälkä. Minun pitää käydä vielä kaupungilla.
Saatan jopa päästä vaimoni luo.
Voin viedä sinut. Olen lähdössä sairaalaan töihin. Viivyn vain hetken.
- Käyttäydyin eilen häpeällisesti. - Et toki.
Jouduit Butchin luona vain huonoon seuraan ja juopottelit.
Se johtui siitä, etten löytänyt Marieta, vaimoani.
En tiennyt hänen työpaikastaan.
Niin voi käydä. Jos Al olisi tullut myöhemmin, emme olisi olleet kotona.
- Hän ei olisi tiennyt, mistä etsiä. - Missä kunnossa hän on?
- Siitä ei ole vielä tietoa. - Olen valmis.
Kun hän herää, sano, että hän on onnekas mies.
- Kiitos. - Näkemiin, ja kiitos kaikesta.
- Missä olit ennen sotaa töissä? - Tiskin takana.
- Missä? - Olin jäätelöbaarissa.
Yllätyitkö?
Kyllä, vähän.
Teit varmasti hyviä pirtelöitä.
Kyllä. Olin todellinen asiantuntija.
Heitin jäätelöpallon ilmaan sopivalla vauhdilla ja korkeudella,
ja pam, osuin tötteröön joka kerta.
Opin kai sillä tavalla pudottamaan pommejakin.
Mitä aiot nyt tehdä?
En palaa vanhaan työpaikkaani.
Kasvislimupirtelö ei tunnu tämän jälkeen jännittävältä.
En tiedä, mitä ryhdyn tekemään,
mutta aion tutkia eri mahdollisuuksia tarkasti.
Boone City näyttää varmasti ankealta kaiken kokemasi jälkeen.
Ei tästä katsottuna.
Se ei ollut pelkkä heitto. Tarkoitin sitä.
- Kuka siellä? - Minä.
- Toin sinulle aamiaista. - Kiitos.
- En odottanut sinun heräävän näin pian. - Näin unta. Uneksin, että olen kotona.
Olen nähnyt samaa unta satoja kertoja.
Haluan selvittää, onko se tällä kertaa totta.
- Olenko minä todella kotona? - Siltä näyttää.
Saat kuninkaallista kohtelua. Voit syödä aamiaisen vuoteessa.
Muistan hämärästi, että meillä on pari lastakin. Pitääkö se paikkansa?
- Pitää. - Missä he ovat?
Rob on mennyt kouluun, ja Peggy vie Fredin kaupungille.
Fred on loistokaveri.
No niin.
Siinä on aamiaista. Minulla on puuhaa.
Oli hauska tavata.
Tuo kuulostaa hyvästeiltä.
Eihän sitä koskaan tiedä.
Sinun ja vaimosi pitää tulla meille syömään.
Se olisi mukavaa.
Vielä yksi juttu.
Siitä viimeöisestä unesta... Olen nähnyt sen ennenkin.
Anteeksi, että vaivasin sinua.
Olit kuitenkin ystävällinen, kun et puhunut siitä aamulla.
Olet ollut mahtava joka suhteessa.
Sinut pitäisi laittaa joukkotuotantoon.
Taidan odottaa, että pääset sisään.
Se taitaa olla hyvä ajatus.
Tullaan, tullaan.
Mitä ihmettä...?
Hei, kulta.
Mikset kertonut tulostasi?
- En ehtinyt siistiytyä. - Näytät ihan hyvältä.
Tämä on mahtavaa. En tahdo millään uskoa tätä. Tulehan, niin katson sinua.
Näytät komealta.
Kaikki nuo nauhat... Kerro, mitä ne tarkoittavat.
Mutta ei nyt.
Haluan katsoa sinua. Mistä tiesit, että olen täällä?
- Tulin eilen, kävin isän luona... - Mikset tullut...?
Olit ehtinyt lähteä töihin. Etsin sinua yökerhoista.
- Etsitkö minua? - Etsin vaimoani.
Nyt olet löytänyt hänet.
- Mitenköhän Fred pärjäilee? - Hän näyttää pärjäävältä mieheltä.
En ole niin varma. Ilmavoimien sankareille sopeutuminen on vaikeampaa.
Jalkaväen porukalle pieninkin muutos on aina parempaan päin.
Lopeta hössötys ja tule juttelemaan.
Hyvä on. Onpa sinusta tullut tiukka.
- Eikö kermaa ole enempää? - Ei.
Onpa hienoa, kun mies ei saa kotonaan tarpeeksi ruokaa.
- Katso housujani. - Mitä niistä?
Ne ovat liian löysät. Sota teki tämän vyötärölleni.
- Vedätkö vatsan sisään? - En, vatsa on kadonnut.
Vanhoja vaatteitani pitää pienentää.
Älä innostu liikaa.
Housut istuvat taas, kun syöt hyvin parin viikon ajan.
Älä vastaa.
Kyllä, hän on tullut.
Olen poissa, jos sotaministeriö soittaa.
- Herra Milton soittaa. - Kuka?
Herra Milton pankista.
Hän tulee nyt.
Kyllä.
Teidänkin ääntänne on mukava kuulla.
Kyllä.
Todella. Niin...
Ei hullumpaa.
Kyllä. Totta kai.
Olette todella ystävällinen.
Kyllä.
Tulen varmasti käymään.
Hän voi hyvin, kiitos kysymästä.
Kyllä, hekin voivat hyvin.
Sehän...
Kiitos.
Kyllä, näk...
Näkemiin.
Hän soitti tällä viikolla päivittäin. Pankki haluaa sinut takaisin.
- Hän haluaa, että käyn juttelemassa. - Et kai aio palata heti töihin?
Sinun pitäisi levätä ja pitää lomaa.
Minun pitää ansaita rahaa.
Viime vuonna tapettiin japseja, nyt ansaitaan rahaa.
Kaikki on tällä hetkellä kunnossa.
Miksi vaivata minua heti ensimmäisenä päivänä?
Miksi en saa tottua kotielämään? Tule nyt istumaan.
- Tuoli hajoaa. - Ei viitsitä huolehtia tuoleista.
Ei silloin, kun minun pitää palata mukavan pankin mukavaan virkaan.
- Et vaikuta ilahtuneelta. - En sitä olekaan.
- Miksi et? - Ajattelen muiden miesten kohtaloa.
Niiden, joilla ei ole sinua.
- Olet seonnut. - En ole. Olen liiankin järkevä.
- Niin? - Olihan tämä Bullardin kemikalio?
Midway-ketju osti liikkeen. Vanha herra Bullard on yhä täällä.
- Hän on tuolla puhelimen luona. - Kiitos.
Voinko auttaa?
- Päivää, herra Bullard. - Hauska nähdä sinua.
Hauska nähdä teitäkin.
- Mitä liikkeelle on tapahtunut? - Myin sen.
Midway oli halunnut ostaa sen jo jonkin aikaa.
- Eikö hän ollut töissä täällä? - Kyllä. Hän tuli hakemaan töitä.
Hän saakin töitä tuollaiset nauhat rinnassaan.
Kaikkien työpaikat ovat vaarassa sotilaiden palatessa kotiin.
- Käy johtajan, herra Thorpen, luona. - Enpä tiedä.
Tulin vain tervehtimään. En halua vanhaa työpaikkaani.
Tiedän sen, mutta Midway on suuri firma.
Ei sitä koskaan tiedä. Tule.
- Kiitos. - Nähdään myöhemmin.
- Sota-ansionne ovat huomattavat. - Keskinkertaiset vain.
Liike on vaihtanut omistajaa, joten meidän ei tarvitse ottaa teitä takaisin.
En halua vanhaa työtäni vaan jotain parempaa.
Miten on pätevyytenne ja työkokemuksenne laita?
Olin baarissa kaksi vuotta ja pommitähtäimen ääressä kolme.
Saitteko armeijassa kokemusta välineiden hankinnasta?
- En. - Täydennysten ostamisesta?
En. Pudotin vain pommeja.
- Olitteko henkilöstöpuolella? - En.
Jouduitte kai upseerina toimimaan johtavassa asemassa,
komentamaan ja rohkaisemaan miehiä.
Pommien putoaminen maaliin oli minun vastuullani.
- En komennellut ketään. - Pommitus vaati varmasti taitoa.
Midway Drugs ei valitettavasti tarvitse sellaisia kykyjä.
Saatamme tarjota myymäläjohtajan, herra Merkelin, apulaisen paikkaa.
- "Sticky" Merkel? - Clarence Merkel.
Juuri hän. Hän oli apulaiseni baarissa.
Hän on oivallinen työntekijä.
Työhön kuuluu osa-aikainen työskentely pirtelöpuolella.
- Entä palkka? - 32,50 dollaria viikossa.
Sain ilmavoimissa yli 400 dollaria kuussa.
Sota on päättynyt.
Mietin vielä. Kiitos oikein paljon.
Toivottavasti nuhanne paranee.
- Minun täytyy mennä. Tulen käymään. - Selvä. Hei.
Suokaa anteeksi, tytöt.
AAMIAINEN
LOUNAS
ILLALLINEN
CORNBELTIN PANKKILAITOS
Tilanne ei ole kovin hyvä.
Alalla on epävarmuutta. Lakkoja. Verot ovat yhä huikeita.
- Pidätkö sikarista? - Kyllä, todella.
Niitä ei saanut sodan aikana, mutta nyt niitä tuodaan Havannasta.
Asiat palautuvat hiljalleen ennalleen.
Haluamme sinut takaisin töihin.
Se on mukava kuulla, mutta Steese istuu näköjään pöytäni ääressä.
- En halua hänelle ikävyyksiä. - Steese pysyy paikallaan.
Sinut siirretään ylemmäs.
Varajohtaja pienten lainojen osastolla ja 12000 dollarin vuosipalkka.
Mitäs siitä sanot?
Sanoisin, ettei se ole totta.
Paikka on auki.
- Sinä olet sopiva mies. - Miksi niin arvelette?
Rintamakokemuksesi olisi meille korvaamaton apu.
Meillä on uusia ongelmia, kuten varusmiehiä koskeva asetus.
Meidän pitää harkita erilaisia lainoja kotiutuneille sotilaille.
Tarvitsemme miehen, joka ymmärtää sotilaan ongelmat
ja joka pitää samalla mielessään järkevän pankkitoiminnan perusteet.
Eli toisin sanoen sinut.
Mitäs sanot?
- Olen mykistynyt. - Tietenkin olet.
- Tuotteko ne nyt tänne? - Kyllä.
- Ajattelin ensin levähtää... - Luonnollisesti.
Tarvitset loman kaiken kokemasi jälkeen. Kiitos.
Saat nauttia elämästä ennen töihin paluuta.
- Olette ystävällinen. - Kun ehdit vilkaista...
Tässä on pienten lainojen osaston raportteja.
Vilkaise niitä, kun ehdit.
Salkku on pikku lahja pankilta.
Kiitos oikein paljon.
- Hienoa, että olet palannut. - Kiitos.
Arvasin, että järkytyt.
Löydät varmasti uuden vaaleaverikön. Entä Sylvia Mack?
Senkin pöhkö. Hänellä on hyvät sääret.
Minäkin olen pahoillani, mutta Fred ei pidä iltatöistä.
Se olisi kuulemma hankalaa.
Hän on ihana - ja millä tavalla!
Komea univormu ja rinnassa nauharivi.
Voin käydä esittelemässä hänet.
Joku soittaa ovikelloa. Freddyni taisi tulla.
Onko sinulla ylimääräinen avain? Haluaisin sen.
- Mitä sinä katsot? - Herttinen sentään.
Näen sinut ensi kertaa siviilivaatteissa.
Tästä lähtien et minua missään muussa näekään.
Hain tämän koipallojen seasta isän luota.
Soitin Blue Deviliin.
- Minne? - Yökerhoon. Otin lopputilin.
- Hienoa. - Käydään siellä illallisella.
Haluan esitellä sinut. Olen kertonut sinusta.
Kuten haluat, kultaseni. Toin Pariisista hajuvettä.
Fleurette Numero 5.
Miten sievä huivi. Ajatella, omistan pariisilaisia tavaroita.
Sinä olet aivan ihana. Mikä kuva tuo on?
Pommi-iskuja Düsseldorfiin.
Tuo on B-17-koneeni.
Mitä nuo ovat?
Taivaalla kasvavia mustia kukkia.
- Tuo on minun kuvani. - Teippasin sen tähtäimen yläpuolelle.
- Se kävi usein Saksassa. - Voi miten söpöä.
Kaverit kiusasivat minua. He kysyivät: "Kuka tuo pimu on?"
Vastasin, ja he sanoivat: "Kenelläkään ei ole tuollaista vaimoa."
"Mikä hänen puhelinnumeronsa on?"
Laitatko illalla univormun päälle?
Minun vuokseni.
- Ei käy. - Minusta olisi hienoa kulkea kanssasi.
Etkö laittaisi sitä?
No hyvä on, kun kerran pyydät. Tälle ei löydy sopivaa paikkaakaan.
Tämä on viimeinen kerta.
Jäämme tästä lähtien kotiin, jos et pidä siviilivaatteistani.
Olisiko se niin kamalaa?
Tarvitset uusia vaatteita. Tuo puku on karmea.
Niin on, mutta kuulin, ettei uusia vaatteita saa mistään.
Tiedän, mistä voit tilata mittatilauspuvun.
- Toimiiko musta pörssi? - Jos tunnet oikeat ihmiset,
etkä välitä puvun hinnasta...
Me emme välitä siitä. Minulla on reilusti käteistä.
Lähes tuhat taalaa suoraan valtion kassasta.
Nyt näytät komealta.
Näytät itseltäsi.
Tämä on uskomattoman ihanaa.
Voimme pitää kuherruskuukauden vailla huolen häivää.
Aivan kuin mitään ei olisi tapahtunut etkä sinä olisi lähtenyt pois.
Kaikki on niin kuin alussa.
- Älä sano noin. - Miten?
Että kaikki on niin kuin alussa. Emme halua asioiden olevan niin.
Miksi ei? Mitä nyt?
Ei mitään. Kävin kemikaliossa tänään, ja asioita muistui mieleen.
Lähdetään pitämään hauskaa.
- Hei. - Hyvää iltapäivää.
- Onko Homeria näkynyt? - Hän on vajassa.
Hän harjoittelee ampumista,
että voisi lähteä metsälle.
Luulisi hänen saaneen tarpeeksi ampumisesta.
Hän haluaa kai keksiä itselleen puuhaa.
Niin kai. Kunpa voisin auttaa häntä jotenkin.
Olemme yrittäneet tehdä hänen olonsa kotoisaksi,
mutta hän pysyttelee omissa oloissaan.
Hei. Mitä te puuhaatte?
Ei mitään. Leikimme vain.
Tuo on hänen tyttöystävänsä. He ovat kihloissa.
- Etsitkö jotakin? - En. Jatka vain.
- Miten se meni? - Kohtalaisesti.
lhan hyvinhän se meni.
Pystyn vielä parempaan.
Olen halunnut jutella kanssasi.
- Mistä? - Kaikesta. Meistä.
Meistäkö? Eikö kaikki ole ihan hyvin?
Ei ole. Kuule...
Olen kuulolla.
Kirjoitit, että menisimme naimisiin, kun pääset kotiin.
Kirjoitit niin sata kertaa, eikö totta?
Kyllä, mutta asiat ovat muuttuneet.
Oletko muuttanut mielesi?
Olenko puhunut mieleni muuttamisesta?
Et ole.
Sepä se. Et ole puhunut yhtään mistään.
- Ei kai se ole ladattu? - Ei tietenkään.
Luuletko, etten osaa käsitellä asetta?
En tiedä, mitä luulla.
Tiedän vain, että rakastin sinua ennen ja rakastan sinua vieläkin.
Jotkin muut asiat ovat voineet muuttua, mutta se ei ole.
Haluatteko nähdä, miten ne toimivat?
Haluatteko nähdä kummajaisen?
Hyvä on, minä näytän.
Katsokaa kunnolla.
En tarkoittanut pahaa.
Minä vain...
Anna anteeksi.
Se ei ole sinun syytäsi.
Mene leikkimään kavereidesi kanssa.
Tiedän. Olin väärässä.
En olisi saanut tehdä noin.
Hän ei polttanut käsiäni.
Kyllä tämä tästä. Minun täytyy selvittää tämä itse.
- Voisin auttaa sinua. - Minun pitää tehdä tämä itse.
Haluan vain, että ihmiset kohtelevat minua normaalisti
eivätkä säälittele minua.
Se on heille kai vaikeaa.
Minun täytyy tottua siihen ja olla välittämättä siitä.
- Enkö voisi...? - Et. Minun täytyy hoitaa tämä itse.
- Niin? - Menen nyt nukkumaan.
Tulen ihan kohta.
- Hyvää yötä, poika. - Hyvää yötä.
Kiitos.
- Hei, kulta. - Mitä toit?
Illallisen. Keittoa, perunasalaattia, salamia ja maksamakkaraa.
Varasin pöydän Jackie's Hot Spotista.
- Syömme tänään kotona. - Oletko sairas?
En, vaan rahaton.
- Rahatonko? - Juuri niin.
Mitä tapahtui? Mihin rahat katosivat?
Me tuhlasimme ne. Niin siinä kävi.
En halunnut sanoa rahojen hupenevan,
sillä arvelin löytäväni hyvän työpaikan.
En saa hyvää työpaikkaa,
joten meidän pitää unohtaa Jackie's Hot Spot ja muutkin kuppilat.
Miksi et saanut töitä? Yrititkö?
Olen käynyt kaupungin jokaisessa työnvälitystoimistossa.
Minun pitäisi olla pari vuotta harjoittelijana
tai mennä ammattikouluun.
Pari vuotta... Olisit siis leikkikoulussa.
Mitä minä sillä välin tekisin?
Voisit auttaa läksyjen kanssa.
- Oletko kunnossa? - Totta kai olen. Miten niin?
Tarkoitan, että onko pääsi...?
Luuletko, että olen menossa sekaisin?
Olen miettinyt sitä.
Mikä oli Gadowsky?
- Mitä sinä hänestä tiedät? - Puhut unissasi.
Puhut jotakin tulesta ja haluat jonkun häipyvän.
Toistelet: "Gadowsky."
Gadorsky.
Hän oli ystäväni, B-17-lentäjä. Hän kuoli Berliinin yllä.
- Etkö voi unohtaa sitä? - Totta kai voin.
Sota on loppunut. Et pääse elämässä eteenpäin, jos et unohda sitä.
- Jätä sellaiset ajatukset. - Jätin jo.
En ole kertonut säästöistäni.
Tarjoan tänään illallisen.
Pidä rahasi säästössä. Ne voivat olla joskus tarpeen.
Kiitos tarjouksesta, mutta syömme kotona.
Minulla on nälkä. Lähden yksin.
- Etkä lähde. Syöt, mitä laitan. - Päästä irti.
Tuomari sanoi "myötä- ja vastoin- käymisissä". Tämä on vastoinkäyminen.
- Milloin se myötäinen alkaa? - Silloin kai, kun viisastun.
Kun tajuan, etten ole enää upseeri,
vaan pelkkä työtön tarjoilija vain.
Lue lehteä tai kuuntele radiota, kun lämmitän keiton.
Laitan herkullisen aterian
niin kuin baarissa ennen sotaa.
Hajuvesi- ja kosmetiikkaosasto tuottaa eniten.
34°/¤ kokonaistuloista ja vielä enemmän voitosta.
Kuten kuvitella saattaa, osaston asiakkaat ovat naisia.
Niin, saatan kuvitella sen.
Opettele lausumaan hajuvesien nimet kunnolla.
- Rêve Romantique. - Eli Romanttinen unelma.
- Osaatko ranskaa? - Pärjään Pariisin baareissa, Sticky.
Tehdään yksi asia selväksi. Saat unohtaa nimen Sticky.
Hyvä on, herra Merkel. Ymmärrän.
Myymme tällä viikolla Champagne - vaahtokylpyjauhetta hintaan 1,98.
Täällä on... Katso tänne alas.
Täällä on varta vasten koottuja pakkauksia...
- Kiitos. - Huomenta, herra Latham.
Mikä tämä on? Bretton Woods -sopimusko?
Herra Novak odottaa teitä. Hän hakee veteraanilainaa.
- Hyvä. Otan hänet vastaan. - Herra Novak.
- Istu. - Kiitos, herra johtaja.
Älä herroittele minua.
Olen kersantti.
- Olit laivastossa. - Niin, johtaja.
Niin. Olin merivoimien pioneeri.
- Missäpäin? - Eri puolilla Tyyntämerta.
- Lukemattomilla saarilla. - Mitä teit siellä?
Poistimme miinoja ja vedenalaisia esteitä maihinnousuja ennen.
Rakensimme kiitoratoja, kun maata saatiin riitävästi.
- Mielenkiintoista työtä. - Se kävi yksitoikkoiseksi.
Kaikki saaret olivat samanlaisia. Vain lwo Jima oli erilainen.
Olen kuullut siitä.
Sinulla on vaimo ja neljä lasta.
Olisi enemmänkin, jos en olisi ollut kolme vuotta pois.
- Haluat ostaa maatilan. - Löysin juuri sopivan paikan.
16 hehtaaria Anton Cornersin läheltä.
Entä lisävakuus?
- Mikä se on? - Vakuutesi lainaa varten.
Millaista omaisuutta sinulla on?
Onko osakkeita, obligaatioita, muita kiinteistöjä tai arvoesineitä?
Minulla ei ole minkäänlaista omaisuutta.
Haluan lainan, että voisin ostaa maata.
Vai niin.
Lisävakuuden puute hankaloittaa asiaa.
Olen taitava viljelijä. Pidin taitoja yllä rintamallakin.
Hoidin saarilla ollessani pieniä vihannespalstoja,
jotta osastolla riitti tomaatteja, maissia ja kaikkea muuta.
Olin ennen sotaa vuokraviljelijä, kuten isänikin oli.
Minusta olisi mukava viljellä vaihteeksi omaa maata.
- Pidätkö viljelemisestä? - Pidän.
Maailmassa nähdään nälkää,
joten viljelijän ammatti on minusta kaikkein tärkein.
Tarkoitan... Etkö ole samaa mieltä?
Olen.
Minusta tämä ei ole almun pyytämistä pankilta.
Minulla on oikeus... Kuulin muilta sotaveteraaneilta,
että hallitus takaa meille lainoja...
Lainasi hoidetaan tämän pankin kautta,
joka antaa puolet pyytämästäsi 6000 dollarin lainasta.
Pankki ottaa siten riskin.
Suo anteeksi.
Katsohan miestä.
- Olet siis täällä töissä. - Tavallaan. Ryöväätkö pankin?
Katso, 200 taalaa. Saan tämän verran joka kuukausi.
Aika hienoa.
- Onhan siinä varmasti koko summa? - Pidin virkailijaa silmällä.
Tiesitkö, että Fred on Midwayn kemikaliossa töissä?
- En tiennyt. - Hän esitteli vaimonsa.
- Niinkö? - Rouva on aika pakkaus.
Meidän pitäisi tavata Butchin luona.
Sopiihan se. Olen menossa sinne nytkin.
- Opettelen soittamaan pianoa. - Sinä... Vai niin.
Opettele minunkin puolestani.
- Nähdään myöhemmin. - Terve.
Kuten jo sanoin, pankki ottaa riskin.
Maapalsta pitää käydä arvioimassa. Saat kuitenkin lainasi.
En tiedä, miten kiittäisin.
Älä suotta. Vaikutat hyvältä riskiltä.
Haluan ilmaisia näytteitä, kun tomaattisato kypsyy.
- Ilmoitan, kun paperit ovat valmiit. - Kiitoksia.
Jumalan siunausta.
Olen nähnyt tämän mainoksia.
"Hurmion yö." Onko se sellaista kuin sanotaan?
Mitä he sanovat? "Unohtumaton, kiihottava, kaihoisa."
Se on varmasti kaikkea sitä.
Dexter.
- Älä koske leluihin, poju. - Nimeni ei ole Poju.
- Lopeta se. - Kokeilin vain, toimiiko se.
Anteeksi. Kuulit, mitä äiti sanoi.
"Viettely." Paljonko se on?
Tämä... Se on melko kallis, 16,50. Mutta koko on hyvä.
Näettehän?
- Se on varma valinta. - Miten niin?
Se sopii jokaiseen tunnelmaan.
- Hyvä on. Otan tämän. - Hienoa.
Katso, äiti. Pam, pam, pam!
Ammuin sen alas. Se on liekeissä.
Olen pahoillani...
Kiitos oikein paljon. Palvelen teitä tuota pikaa.
Otatteko tämän?
Hän paketoi sen kohta.
- Kiitos paljon. Palatkaa uudestaan. - Kiitos.
- Hoidit sen hyvin. - Halusin läimäistä poikaa.
Säännöt sallivat juttelun vain myyntimielessä.
- Ostan siis jotakin. Mitä tämä on? - "Uusi nuoruus." lhovoidetta.
Sinä et tarvitse mitään sellaista.
Häivytysvoidetta. Tällä poistetaan häivytysvoide.
Kerron, miten säästät rahaa. Jos et käytä tätä, et tarvitse tätäkään.
Entäpä voidetta? Tämä maksaa 2,98.
Maksaisit liikaa, vaikka se olisi puolet halvempaa.
En tullut ostamaan mitään.
Isä kertoi työpaikastasi, joten tulin tervehtimään.
Odota. Minulla...
Ruokatuntini alkaa yhdeltä. Onko sinulla lounaskiireitä?
- Ei ole. - Kiitos, neiti.
Tavataan ulkona 20 minuutin päästä. Palatkaa uudestaan.
Kiitos.
- Itseleivottua omenapiirakkaa. - Hyvä.
Kiitos.
Tämä on kiva kahvila. En ole kuullut tästä.
Tapasin käydä täällä sotaa ennen.
Ajattelin tätä ollessani rintamalla.
Ajattelin: "Kun pääsen kotiin, en käy sellaisissa nuhjuisissa paikoissa."
Mitä muuta ajattelit välttää?
En mitään sen kummempaa. Olin varma vain kahdesta asiasta.
Yksi: etten palaisi kemikalioon töihin.
Entä se toinen?
Se oli vieläkin hupsumpi.
Haaveilin omasta kodista.
Kiva pikku maatalo vaimolle ja minulle...
Tai ainakin talo lähiössä.
Rintamalla tulee mieleen sellaisia hulluja ajatuksia.
Voit haaveilla sellaisesta kotimaassakin.
Niin, täälläkin tulee mieleen kaikenlaista hullua.
- Pitikö sinun palata kahdeksi? - Kyllä.
Eikö sinun pidä...?
- Kyllä. Lasku. - 85 senttiä per lounas sekä verot. 1,76.
Kiitos oikein paljon. Näkemiin.
- Näkemiin. Tulkaa uudestaan. - Me tulemme. Näkemiin.
Noin ei olisi saanut käydä.
Mutta kai niin oli pakko käydä.
Puhuimme lainasta, joka hyväksyttiin... Mikä hänen nimensä oli?
Kyllä, minä hyväksyin sen.
Millä perusteella?
Oman harkintani perusteella. Hän vaikutti hyvältä ehdokkaalta.
Hänellä ei ole minkäänlaisia vakuuksia.
- Näit hänessä silti jotain. - Kyllä.
- Mitä? - Vakuudet.
Lisävakuuden.
Näin armeijassa miehiä, joilla ei ollut muuta omaisuutta
kuin kannettavat varusteet ja oma sisimpänsä.
He joutuivat koetukselle. Jotkut kestivät, jotkut eivät.
Oli helppo nähdä, keihin voi luottaa.
Mielestäni Novak on kunnon mies.
Kädet, sydän ja sisin ovat hänen lisävakuutensa. Hänellä on oikeuksia.
- Oikeuksia ei kiellä kukaan. - Me kiellämme, jos epäämme...
Emmehän toki korota ääntämme.
Tapaus on käsitelty, jos sinä hyväksyit lainan.
- Mutta tulevaisuudessa... - Ymmärrän.
Minun täytyy toimia varovaisemmin.
Kiitos.
Tiedät, mitä mieltä olen sinusta.
Olen pitänyt sinua aina perheenjäsenenä, niin sanoakseni.
Omana poik... nuorempana veljenäni.
Valitsin sinut tähän työhön, sillä tiedän, että pärjäät.
Me haluamme auttaa veteraaneja aina, kun se vain on mahdollista.
Pitäkäämme silti mielessä, että emme jakele omia rahojamme.
Ne kuuluvat tallettajillemme, emmekä voi harrastaa niillä uhkapeliä.
Pidän sen mielessä.
Tavataan Union Clubilla kello 19.30.
Vie terveiseni viehättävälle vaimollesi.
Vaihda vaatteet. Laita se uusi puku päälle.
Lähdemme päivälliselle Embassy Clubille.
Se on ilmaista. Meidät kutsuttiin.
- Kuka kutsui? - Neiti Peggy Stephenson.
Hän sanoi, että olet hänen isänsä ystävä. Hän kuulosti mukavalta tytöltä.
Hänellä on illaksi seuralainen, ja hän pyysi meidät vieraikseen.
- Sanoitko, että tulemme? - Takuulla.
Soita ja sano, ettemme pääse tulemaan. Sano, että olin ehtinyt järjestää muuta.
- Kuka se Peggy Stephenson on? - Hän on tyttö.
En luullut häntä kenguruksi. Missä te tapasitte?
Al Stephenson ja hänen vaimonsa veivät minut silloin kotiinsa.
Hän on heidän tyttärensä. Tapasimme ensi kertaa.
Entä sen jälkeen?
Petyt, jos yrität kehitellä tästä jotakin.
En vain halua hyväksyä almuja.
Sinun on parasta tottua siihen, sillä palkallasi ei paljon huvitella.
Älä liiku.
Joudut pitämään puheen.
Hoidan tilanteen juomalla itseni kunnon humalaan.
- Peggy kutsui Woody Merrillin. - Kuka hän on?
Bill Merrillin poika.
Merrillit ovat kunnon ihmisiä. Erittäin VLK-väkeä.
- Mitä se tarkoittaa? - Vahvaa luottokelpoisuutta.
- Ovatko hänen aikeensa kunnialliset? - Tuskin.
Mutta Fred vaimoineen lähtee heidän esiliinakseen.
Melkoinen esiliina.
- Peggy taitaa olla hulluna häneen. - Merrilliin?
Ei, Frediin.
Onko sinulla todisteita hurjalle väitteellesi?
Aavistus vain.
Aavistukseni osuvat yleensä oikeaan.
- Cocktaileja. - Älä. Tein tämän Woodylle.
Et kai kiellä isältäsi huikkaa tällaisena kylmänä iltana?
- Kieltäisin, jos voisin. - Fredkin kuulemma tulee.
- Niin tulee. - Millainen hänen vaimonsa on?
En tiedä. Kerron myöhemmin.
Union Clubilla tarjoillaan juotavaa.
Rouva Miltonin paukut ovat makeita ja äiteliä.
Kysyin Peggyltä Fredin vaimosta.
Antaa olla. Tiedän, mitä ajattelette.
- No mitä? - Että olen rakastunut Frediin.
- En ajatellut mitään sellaista. - Hiljaa nyt.
Oletko rakastunut häneen?
Olen.
Mutta en halua olla.
Siksi kutsuin hänet ja hänen vaimonsa.
Arvelin sen vaikuttavan minuun tarvittavalla tavalla.
Kun tutustun vaimoon, en...
Lakkaan silloin ajattelemasta typeriä.
Hänestä ei tarvitse huolehtia. Hän osaa pitää itsestään huolta.
Niinhän hän luulee.
Hyvää iltaa.
Tunnet isäni.
- Hauska tavata. Haluatko juotavaa? - Kiitos.
Olen pelannut isäsi kanssa golfia.
- Oletteko ehtinyt käydä kerholla? - En ole.
- Me myöhästymme. - Selvä.
- Pitäkää hauskaa, lapset. - Kiitos.
Sano Fredille terveisiä.
Tule nyt.
Hyvä on, herra Milton.
Älä ole tylsä.
Me myöhästymme.
Maamme pitää seistä samalla perustalla kuin aiemminkin.
Yksilön yritteliäisyyden
ja rajoittamattomien mahdollisuuksien pohjalla.
On siis erittäin sopivaa,
että juhlimme tänä iltana henkilöä, joka puolusti niitä uljaasti.
Hyvät naiset ja herrat, hän on ystävämme, työtoverimme ja sankarimme.
Nouse ylös.
Hyvät naiset ja herrat, olen onnellinen ollessani täällä.
Olen onnellinen joka paikassa.
Olen yleensäkin onnellinen.
Ehkä sinun kannattaa jättää se pullo tähän pöydälle.
- Säästät jalkojasi. - Vanha kunnon Al.
Minusta on hienoa, että olette selviytyneet sodasta.
Kuten herra Milton niin osuvasti sanoi,
maamme seisoo, missä se nyt seisoo. Missä se sitten onkin.
Yhdytte varmasti siihen, että meidän on aika lopettaa hölynpöly,
hyväksyä tosiseikat, ryhtyä toimeen, unohtaa sota ja lähteä kalaan.
En aio kuitenkaan sanoa niin.
Esitän yhteenvedon yhdellä sanalla.
Vaimoni mielestä minun ei kannata tehdä sitä.
Menestyin kersanttina,
sillä olin harjoitellut Cornbeltin pankkilaitoksessa.
Käytin pankissa hankkimiani taitoja jalkaväen ongelmien selvittelyyn.
Majuri sanoi kerran Okinawassa: "Näettekö tuon kukkulan?"
Sanoin: "Kyllä näen." Hän sanoi: "No niin."
"Teidän joukkueenne pitää vallata se."
Sanoin: "Operaatioon liittyy melkoisia riskejä."
"Lisävakuudet eivät riitä."
Majuri sanoi: "Tiedän sen, mutta valtaatte sen siitä huolimatta."
Sanoin hänelle: "Valitan, majuri. Ei lisävakuutta, ei kukkulaa."
Emme vallanneet kukkulaa, ja hävisimme sodan.
Tämä pikku tarina on erittäin merkittävä.
En nyt vain muista, minkä takia.
Kerron lopuksi hauskan kaskun.
Tiedän monia hauskoja kaskuja, mutta ne ovat liian tuhmia.
Sanon siis vain tämän.
Minä rakastan Cornbeltin pankkilaitosta.
Jotkut väittävät pankin kärsivän valtimoiden ja sydämen kovettumisesta.
En kuuntele sellaisia puheita.
Väitän, että pankkimme on elinvoimainen, avokätinen ja inhimillinen.
Tulemme saamaan niin suuren määrän asiakkaita,
jotka anovat ja saavat pieniä lainoja,
että joidenkin mielestä pelaamme rahoillamme uhkapeliä.
Ja niin me pelaammekin.
Pelaamme maamme tulevaisuudesta.
Kiitän teitä.
En jaksa enää. Mennään istumaan.
Emme pääse pois. Olemme ansassa.
Hauska tavata.
Suokaa anteeksi.
Emmepä pääse ainakaan kaatumaan.
- Oletteko pöytäänne tyytyväisiä? - Kaikki on hyvin.
Kiitoksia. Haluatteko jo tilata?
Anteeksi.
- En ymmärrä tätä. - Mitä?
Mikset ole hulluna minuun? Olen mielestäni komea.
- Niin oletkin. Olet vastustamaton. - Miksi sitten vastustat minua?
Avioliittojen ei tarvitse olla tuollaisia.
- Millaisia? - Kuin ystävilläsi Fredillä ja Mariella.
- Mitä vikaa heidän avioliitossaan on? - Yksi pieni juttu vain.
He eivät pidä toisistaan.
Tanssilattialla on kamala tungos.
- Etkö halua enää tanssia? - Se olisi ihanaa. Voinko lainata häntä?
Lainaa pois.
- Miksi teit näin? - Miten? Mitä tarkoitat?
Soitit Marielle, ja lähdimme kaikki yhdessä ulos.
- Tein sen tahallani. - Minkä takia?
Halusin todistaa itselleni, ettei iltapäivällä tapahtunut mitään.
Mutta jotakin tapahtui.
Sen oli pakko tapahtua.
Se tapahtuu uudestaan, jos tapaamme vähän väliä.
Anteeksi.
- Tule hetken päästä ottamaan kuva. - Hyvä on.
Anteeksi.
- Hei. - Hyvää iltaa.
- Pidä varasi. Lisää susia näkyvissä. - Tiedän.
Älä välitä tuosta. Mene sisään vain.
Woody on söpö. Ja hauskakin.
Hän on rikas. Perhe omistaa puoli kaupunkia.
Hän on pihkassa sinuun.
En halua tunkeilla, mutta annan silti neuvon: nappaa Woody itsellesi.
Olemme hyviä ystäviä, emme rakastavaisia.
Romantiikasta viis. Se hoituu itsestään. Puhun kokemuksesta.
Raha ei merkitse kuulemma kaikkea. Ehkäpä, mutta siitä on kyllä apua.
Kun Fred oli poissa, tienasin yli 500 dollaria kuussa
kotipalkan ja työpaikkani ansiosta.
Nyt yritämme tulla toimeen Fredin palkalla: 32,50 dollaria viikossa.
Pidät häntä varmasti hapannaamana. Hän ei ollut sellainen aiemmin.
Armeija ei tehnyt hänelle hyvää. Hänessä ei ole enää eloa.
Hän ei tyydy työpaikkaansa.
- Hän hankkii paremman paikan. - Hän saa 5 vuoden päästä 50 viikossa.
Sillä summalla ei taata onnellista avioliittoa.
Sinä olet söötti tyttö. Voisit meikata hieman enemmän.
Ja laittaa hiuksesi sievemmin. Annan sinulle kampaajani nimen.
Mutta eihän sinulla ole syytä huoleen.
Nait Woodyn ja elät onnellisena. Se on varma juttu.
Kiitos.
Siirtykää lähemmäs toisianne ja laittakaa kädet harteille.
Anna mennä. Ei se minua haittaa.
Odota. Sanon, kun otat sen. Hymyä huuleen. Jutellaan.
Nämä ovat ihanat pirskeet. Tullaan uudestaan.
Ota kuva.
Haluamme neljä kuvaa.
Milton näytti innostuvan puheestasi.
Totta kai. Siltä se vanha teeskentelijä näytti.
- Antaakohan hän sinulle potkut? - Hän ei tee mitään niin malttamatonta.
Hän tukee minua seuraavan lainan hyväksyntään asti.
Sitten käymme saman jutun läpi.
- Niin? - Minä täällä.
Tule sisään, kultaseni.
- Oliko sinulla hauskaa? - Ei oikeastaan.
Onko nyt lasten tunti?
Anteeksi.
Millainen Fredin vaimo on?
Onneksi tapasin heidät,
vaikka se olikin epämiellyttävä kokemus.
Siihen tarvittiin rohkeutta. Ja sitähän sinulla riittää.
Tarvitsen rohkeutta, sillä olen tehnyt päätökseni.
- Hyvä tyttö. - Mitä aiot tehdä?
Aion rikkoa heidän avioliittonsa.
En kestä ajatusta siitä, ettei Fred rakasta vaimoaan.
Vaimo ei rakasta häntä.
Se on kauheaa ja nöyryyttävää, ja se tukahduttaa hänet.
Jonkun pitää auttaa häntä.
- Oletko varma, ettei hän rakasta? - Totta kai olen.
Sanoiko Fred niin?
- Sanoiko vaimo niin? - Ei.
Päättelit asian itse.
Hän ei rakasta vaan inhoaa vaimoaan. Tiedän sen.
Oletko sinä muka Jumala? Mistä sait oikeuden sekaantua toisten elämään?
Onko Fred rakastunut sinuun?
On.
- Oletko tapaillut häntä? - Kerran vain. Tänään.
Se oli täysin kunniallista.
Kun olimme hyvästelemässä,
hän kietoi kädet ympärilleni ja suuteli minua.
Tiesin sen silloin.
Luuletko, että sellaisen sulavan tyypin suudelma merkitsee jotakin?
Et tunne häntä. Et tiedä, millainen hän on sisimmältään.
Hänen vaimonsakaan ei tiedä.
Vaimo taisi pitää häntä
sulavana tyyppinä, jolla on rahaa taskussa.
Hän ei ole enää sulava, eikä vaimoa enää kiinnosta.
Mutta sinulla on ikiaikojen viisaus hallussasi.
Näet hänen sielunsa syvimpiinkin sopukoihin.
Näen, koska rakastan häntä.
Aiot siis rikkoa heidän avioliittonsa. Miten aiot tehdä sen?
Käytätkö kirvestä apunasi?
Se ei kuulu sinulle.
Olet unohtanut, mitä rakastuminen on.
Kuulitko? Olen niin vanha, etten muista, miltä tuntuu haluta jotakuta.
Peggy ei tarkoittanut sitä, ethän?
En.
En tiedä, mitä tarkoitan.
Teillä on ollut aina niin täydellistä.
Rakastitte toisianne, menitte naimisiin isossa kirkossa
ja olitte häämatkalla Etelä-Ranskassa.
Teillä ei ollut minkäänlaisia ongelmia.
Miten voisitte ymmärtää Fredin ja minun tilanteen?
Meilläkö ei ole ollut ongelmia?
Monestiko olen sanonut vihaavani sinua ja uskonut sanoihini?
Monestiko olet sanonut, että kyllästytän sinua ja että kaikki on ohi?
Monestiko olemme joutuneet rakastumaan toisiimme uudestaan?
Anteeksi.
Ei se haittaa, kultaseni.
- Onko Al täällä? - Hän odottaa sinua tuolla.
Istu.
- Mitä sinä otat? - Kahvia. En juo työaikana.
- Kahvi ja viski soodavedellä. - Selvä.
Mitä asiaa sinulla on? Haluatko lainata rahaa?
Haluan kysyä sinulta erästä asiaa.
Anna tulla.
Oletko rakastunut Peggyyn?
- Määrääkö laki minut vastaamaan? - Ei.
Toistan siitä huolimatta: oletko rakastunut Peggyyn?
Olen.
Kiitän lyhyestä ja rehdistä vastauksesta.
Ei kestä. Mikä on seuraava aihe?
Vaimosi. Entä hän?
Mikä on hänen osansa tässä romanttisessa tilanteessa?
Kuuluuko se asia sinulle?
Peggy sanoi samaa. Se ei ole kuulemma minun asiani.
Olet kuulustellut häntäkin.
Hän kertoi äidilleen ja minulle asioita.
Meidän perheemme on melko omalaatuinen.
Tämä voi kuulostaa vanhanaikaiselta, mutta me juttelemme asioista.
- Pidän Peggystä ja... - Et halua hänen tapailevan lurjusta.
En sanonut sinua vielä lurjukseksi.
En vain halua hänen sekaantuvan tällaiseen sotkuun.
Mitä me nyt teemme? Selvitämmekö asian nyrkein?
En suosittele sitä vaihtoehtoa.
Olen oppinut ovelia temppuja.
Saattaisin murtaa vahingossa niskasi.
Se ei olisi mukavaa.
- Pidän nimittäin sinustakin. - Kiitos.
En silti pidä, että tapailet Peggyä salaa
ja rakastat häntä pikku erissä.
Varoitan sinua. Teen kaikkeni, jotta hän pysyy sinusta erossa,
unohtaa sinut ja nai miehen, joka tekee hänet onnelliseksi.
Näin tässä sitten käy.
En tapaa häntä enää koskaan.
Vakuutan pitäytyväni siinä.
En tapaa häntä enää.
Soitan hänelle ja sanon sen.
- Oletko nyt tyytyväinen? - Olen.
- Oliko vielä muuta asiaa? - Ei ollut.
Terve sitten.
Minä tarjoan.
Al Stephenson on tuolla.
- Mitä kuuluu? - Hyvää.
- Soitetaan se Alille. - Sopii.
Haluan näyttää jotakin. Tule.
- Odotahan, kun kuulet tämän. - Oletko valmis?
- Heti kun sinä olet. - Yksi, kaksi, kolme.
Se meni hyvin.
Mitä nyt? Etkö pitänyt siitä?
Se kuulosti mahtavalta. Luulin, että pilailit pianotunneista.
Tuo oli Fred.
- Onko jokin pielessä? - Ei, hänen piti vain palata töihin.
Voit tarjota minulle juotavaa.
Kuka soitti?
Fred pahoitteli tapahtunutta, mutta sellaista kuulemma sattuu.
Hän sanoi, ettei olisi reilua hänen vaimonsa takia tapailla,
koska olen selvästikin tyttö, joka ottaa asiat liian tosissaan.
Sitten hän hyvästeli kohteliaasti ja lopetti puhelun.
Sinun ja isän ei tarvitse enää huolehtia minusta.
Urani kodinrikkojana päättyi tähän.
Tiedän, että säälit minua. Luulet, että pikku sydämeni on murtunut.
Älä tuhlaa myötätuntoasi. Näen asiat viimeinkin selvästi.
Käyttäydyin hölmösti.
Opin vihdoinkin olemaan järkevä.
Onneksi pääsin siitä sotkusta eroon.
Onneksi minun ei tarvitse enää nähdä häntä.
Kaksi suklaa-annosta tulossa.
Saanko kinkku- ja juustovoileivän?
Kinkku- ja juustoleipä tulossa.
Olkaa hyvä.
Kiitos.
Mitä kuuluu? Onpa hauska nähdä.
Mitä Butchin luona tapahtui?
- Miten niin? - Kinastelitko Alin kanssa?
Ei, juttelimme vain vähäsen.
Olkaa hyvä.
- Mitä saa olla? - Samapa tuo. Suklaa-annos.
- Mitä kuuluu, sotilas? - Merisotilas.
Anteeksi.
Voinko kysyä henkilökohtaista asiaa?
Tiedän. Miten sain koukut ja miten ne toimivat?
Sitä kaikki tarkoittavat kysyessään tuota.
Minäpä kerron. Vanhat käteni rupesivat kyllästyttämään.
Käsien peseminen ja kynsien hoitaminen vei aikaa.
Vaihdoin ne näihin. Nämä ovat uusinta mallia.
Ne toimivat tutkan avulla.
- Aika sööttiä, vai mitä? - Sinulla on sisua.
On kauheaa nähdä, miten kaltaisesi kaverit uhrautuvat. Ja minkä vuoksi?
Minkäkö vuoksi? Nyt en tajua.
- Tuliko jotain muuta? - Lasku vain.
Annoimme komennella itseämme. Meidät työnnettiin sotaan.
Niin, japsit ja natsit tekivät sen.
Heillä ei ollut mitään meitä vastaan. He vastustivat brittejä ja kommunisteja.
He olisivat rökittäneet heidät, jollei Washington olisi sekaantunut asiaan.
Mitä sinä höpötät?
Sodimme väärää puolta vastaan.
Tutki tosiasioita. Ota selvää, minkä takia menetit kätesi.
- Sitten voit tehdä asialle jotakin. - Maksakaa ja häipykää.
- Kuka sinä luulet olevasi? - Käykää maksamassa kassalla.
Saanko kahvia?
Jokainen tarjoilija luulee olevansa tärkeäkin pamppu.
Mitä sinä yrität kaupitella?
En mitään muuta kuin vanhaa kunnon amerikkalaisuutta.
Olemmeko me muut muka hyväuskoisia hölmöjä?
Olisiko pitänyt liittyä japseihin ja natseihin?
Sanon vain, että tutki tosiasioita.
Olen nähnyt niitä. Laiva upposi vieden 400 toveriani syvyyksiin.
Olivatko he hölmöjä?
Se on epämiellyttävä totuus, ja mitä pikemmin tajuamme sen...
- Olisipa minulla kädet tallella. - Pane nuo pois.
Näpit irti.
RESEPTILÄÄKKEET
Väistäkää.
Hae apteekkari.
Siirtykää syrjään. Mitä täällä tapahtui?
- Fred Derry löi häntä. - Tuokaa jodia ja sidetarpeita.
- Kyllä. - Ei tarvitse sanoa.
Asiakas on oikeassa. Saan potkut. Tuo asiakas ei vain ollut oikeassa.
Nähdään hetken päästä ulkona.
Anteeksi, että menetit työpaikkasi. Se mies...
Tiedän. Olen lukenut heikäläisistä, mutta onneksi heitä ei usein tapaa.
Mitä tyttöystävällesi kuuluu?
- Oletteko menossa naimisiin? - En tiedä.
Miten niin et tiedä? Eikö hän halua naimisiin?
Ei tämä Wilmasta johdu. Hän on ollut loistava.
- Johtuuko se siis sinusta? - Taitaa johtua.
- Teetkö palveluksen? - Totta kai. Mitä haluat?
Minun kelpaa neuvoa rakkausasioissa, mutta mene Wilman luokse nyt heti.
Ota hänet syliisi, suutele häntä, kosi ja mene sitten naimisiin.
Jo huomenna, jos saat luvat kuntoon.
Jos haluat jonkun best maniksi... Linja-autoni tuli. Terve.
- Onko kaikki hyvin? - Juon vain lasin maitoa.
Koputa ovelle, kun tarvitset apua.
Mitä sinä täällä tähän aikaan teet?
Näin, että olet hereillä. Seisoit ikkunan ääressä.
Minun täytyy jutella kanssasi.
Hyvä on, tule sisään.
- Haluatko kanankoiven? - En, kiitos.
- Oletko varma? - Olen.
- Haluatko maitoa? - En, kiitos.
Istu.
Isä ja äiti haluavat, että lähden huomenna pois.
- Minne? - Vera-tätini luo Silver Lakeen.
Se on varmasti mukavaa.
En halua lähteä.
Haluan jäädä tänne.
He haluavat, että lähden, jotta voin unohtaa sinut.
He arvelevat, ettet halua enää tavata tai nähdä minua.
Jos lähden vähäksi aikaa pois, unohdan koko jutun.
Se voi olla hyvä asia.
Ehkä sinun kannattaisi mennä.
Haluatko päästä minusta eroon?
Kerro totuus. Haluatko, että unohdan sinut?
Haluan, että olet vapaa.
Voit silloin elää omaa elämääsi.
Et saa sitoutua loppuelämäksesi hyväsydämisyytesi takia.
Mikset sinä ymmärrä tätä? Mikset ymmärrä tunteitani?
Yritän kertoa niistä sinulle.
Sinä et tiedä.
Et tiedä, millaista olisi elää minun kanssani
ja näiden kanssa joka ikinen päivä ja yö.
Saan sen selville kokeilemalla sitä.
Sitten tiedämme, riittääkö rohkeuteni siihen.
Me olemme olleet läheisiä jo kauan, emmekö olekin?
Lapsuudesta lähtien.
Niin.
Menen nyt huoneeseeni.
Haluan, että tulet katsomaan, mitä tapahtuu.
Hyvä on.
Olen oppinut riisumaan tämän.
Saan pyjaman paidan päälleni.
Minulla on onneksi kyynärpäät. Joillakin ei ole.
- En saa nappeja kiinni. - Minä teen sen.
Nyt tiedän olevani avuton. Käteni ovat tuossa sängyllä.
En saa niitä paikoilleen ilman toisten apua.
En voi polttaa tupakkaa tai lukea kirjaa.
Jos ovi menee kiinni, en saa sitä auki, vaikka haluaisinkin.
Olen yhtä riippuvainen muista kuin vauva, joka pyytää apua itkemällä.
Nyt siis tiedät.
Tiedät, millaista tämä on. Et varmaan tiedä, mitä sanoa.
Ei se haittaa. Mene kotiin. Lähde vain tätisi luo.
Tiedän, mitä haluan sanoa.
Minä rakastan sinua. En jätä sinua ikinä.
Eikö tämä haittaa sinua?
Ei tietenkään. Minähän sanoin rakastavani sinua.
Rakastan sinua.
Olen aina rakastanut ja tulen aina rakastamaan.
Hyvää yötä, rakas. Kauniita unia.
Hyvää yötä.
TYöTTöMYYSVAKUUTUS SEKIT
Pidähän kiirettä, muru, tai miehesi ehtii kotiin.
Hän on työnhaussa. Hän ei palaa ainakaan tuntiin.
- Ja mitä sitten, vaikka palaisikin. - En tajua.
Hän ei saa millään tienattua rahaa. Mikä häntä vaivaa?
Hän ei taida olla kovin fiksu.
Mitä kuuluu?
Hyvää. Kuka sinä olet?
Haluan esitellä Cliff Scullyn, vanhan ystäväni.
- Terve. - Hauska tavata. Häivy.
- Olet kovanaama. - Kuulehan nyt.
Tuo asenne ei auta yhtään. Cliff on vanha ystäväni.
Hän kutsui minut ulos, ja aion mennä.
- Kuulit, mitä sanoin. Häivy. - Lyönkö häntä?
Miksi häneltä kysyt? Etkö osaa itse päättää?
Mene vain. Minä hoidan tämän. Odota alakerrassa.
Oletko sinäkin varusmies?
Terve, aseveli. Onko ollut vaikeuksia sopeutumisessa?
Ei ihmeemmin. Se on helppoa, jos osaa junailla asioita.
Niin olen kuullut.
- Nähdään. - Tuskinpa.
- Mistä sinä hänet löysit? - Hän on vanha ystävä.
Hän käväisi tervehtimässä.
- Tutustuitte, kun olin poissa. - Tutustuin moniin.
- Miten muka vietin ne vuodet? - En tiedä, mutta voin arvailla.
Arvaile pois. Minäkin voin arvailla.
Mitä sinä puuhasit Lontoossa, Pariisissa ja muualla?
Annoin sinulle tilaisuuden ryhdistäytyä. Luovuin työpaikastanikin.
Olen tuhlannut sinuun parhaat vuoteni. Entä sinä? Olet epäonnistunut.
Menetit työsi kemikaliossa.
Minä aion palata töihin ja jatkaa elämistä itsekseni.
Sanon sen vielä selvemmin: aion anoa avioeroa.
Mitäs siihen sanot?
Älä anna Cliffin odottaa.
- Mitä aiot tehdä? - Lähden pois täältä.
- Minne? - Niin kauas kuin mahdollista.
Se onkin hyvä ajatus. Saat jostakin hyvän työpaikan.
Kemikalioita on joka puolella.
Löysin vanhan villapuserosi. Muistatko?
- Totta kai. - Se voi olla tarpeen.
- Kiitos. - Unohdit nämä.
- En halua niitä. - Mitä nämä ovat?
Hienoja, onttoja sanoja. Heitä ne menemään.
Nämä ovat kunniamainintojasi.
Et ole näyttänyt näitä meille.
Nuo tulivat muona-annoksen mukana.
Pidämme ne tallessa.
Haen sukat, jotka pesin sinulle.
Onko lähtö oikea ratkaisu?
Kuka tietää, onko tämä oikea vai väärä ratkaisu?
Aloitan uuden elämän jossakin muualla.
Mistä tiedät, että muualla on erilaista?
Täällä tarvitaan miehiä, jotka kävivät sotaa ja voittivat sen.
Tiedän, ettei sinulla ole ollut paluusi jälkeen helppoa,
mutta sinun pitäisi jatkaa vielä yrittämistä täällä kotiseudullasi.
Sinä olet kunnon mies.
Tiedän, milloin on aika luovuttaa.
Minun täytyy nyt mennä.
- Tässä on puhtaita sukkia. - Laita ne tänne.
- Pidä isäukosta hyvää huolta. - Teen parhaani.
- Meille tulee sinua ikävä. - Taidatte olla jo tottuneita siihen.
Hei sitten.
Täältä lähtee illalla kaksi lentoa, toinen itään, toinen länteen.
Kysy lentäjältä. Minne olet menossa?
Kumpi niistä lähtee ensimmäisenä?
Idän kone lähtee kahdeksalta.
Se sopii. Kulutan aikaa kentällä.
- Et näytä välittävän, minne päädyt. - En välitäkään.
Kuuntelehan tätä. Istu.
"8. ilmavoimien esikunta. Ilmavoimien urhoollisuusristi."
Tässä.
"Kovasta kivusta, sokista ja verenhukasta huolimatta
ja omasta turvallisuudestaan välittämättä
kapteeni Derry ryömi pommitähtäimen luo,
ohjasi muodostelman kohteen ylle
ja pudotti pommit erittäin tarkasti."
"Sankaruus, velvollisuudentunto, ammattitaito ja kylmäverisyys,
joita kapteeni Derry osoitti erittäin vaikeissa olosuhteissa,
ovat korkeaksi ansioksi hänelle itselleen ja Yhdysvaltain ilmavoimille.
"Kenraaliluutnantti Doolittle."
MENOPALUU?
Mitä sinä siellä istut?
Miksi kyyhötät lentokoneessa?
- Olin tuollaisessa sodan aikana. - Muistelitko menneitä?
Tai yritin päästä menneestä eroon.
Vilkaise niitä viimeisen kerran. Ne romutetaan.
Tiedän. Olet romukauppias. Kaikki päätyy lopulta teikäläisille.
Nämä eivät ole romua. Näistä rakennetaan elementtitaloja.
Ette satu tarvitsemaan apua?
- Oletko työtön? - Olen.
Olet siis ilmavoimien pudonneita enkeleitä.
Suo anteeksi, jos en ole myötätuntoinen.
Istuin panssarivaunussa, kun te lentäjäpojat viiletitte taivaalla.
Olisi mukava kuunnella sotamuistojasi,
mutta pyysin sinulta töitä. Löytyykö niitä?
- Tunnetko rakennusalaa? - En, mutta voin oppia.
Opinhan käyttämään tuotakin.
Gus, löytyykö tälle kaverille jonkinlaista puuhaa?
Kiitos.
Muistakaa sanat. Morsian tulee portaita alas.
Kun näen hänet, alan soittaa,
nyökkään ja sitten te laulatte.
Kokeillaan sitä.
Nyt hän tulee.
Odota ensimmäistä nuottia.
Se meni hyvin.
- Rouva Cameron? - Kyllä. Rouva Stephenson?
- Kyllä. - Tulkaa sisään.
Tässä on tyttäreni.
Hauska tavata.
- Olkaa hyvä. - Tämä on aivan liikaa.
Tässä on tyttäreni.
Päivää, herra Cameron.
Esittelen Homerin vanhemmat.
- Hienoa, että tulit. - Otatteko boolia?
Otahan rauhallisesti.
Kuulin, että olet lähdössä pois. Pelkäsin, että jätät tulematta.
- Pysyn mukana loppuun asti. - Sormus on tässä.
Älä hukkaa sitä.
Tärkeä päivä.
- Muutit kuulemma isäsi luo. - Niin muutin.
Maistoin boolia. Se lienee lapsia varten.
- Maistatko? - En, vastaan vielä väärin.
- Entä sinä? - Ei, kiitos. Ehkä myöhemmin.
No, jos joudun juomaan yksin... Onnea matkaan.
- Kiitos. - Lupasit, ettet juo.
Maista tätä, niin tajuat,
- ettei tästä tule päänsärkyä millään. - Kyllä Al sen kestää.
- Niin kestää. - Anteeksi.
Kokeile itse.
- Hauska nähdä taas. - Hauska nähdä sinuakin.
Mitä olet puuhaillut?
Olen tehnyt töitä.
Niin... Isä kertoi, että teet jotakin rakennusalalla.
Se on toiveikas kuvaus. Teen töitä romualalla.
Monien mielestä sovin alalle
luonteeni ja koulutukseni puolesta.
Se on kiinnostavaa työtä.
- Missä Homer on? Wilma on valmis. - Haen hänet.
Anteeksi.
Mary, Kay, menkää. Jackie.
Mene tuohon.
Seuratkaa minua.
Rakkaat läsnäolijat, olemme kokoontuneet Jumalan silmien eteen
vihkiäksemme tämän miehen ja naisen pyhään avioliittoon.
Jos joku tietää seikkoja, joiden takia heitä ei voi vihkiä,
puhukoon hän nyt tai vaietkoon ikuisiksi ajoiksi.
Tahdotko ottaa tämän naisen aviopuolisoksesi?
Tahdon.
Tahdotko ottaa tämän miehen aviopuolisoksesi?
Tahdon.
Kuka luovuttaa hänet tälle miehelle?
Minä.
Ota Wilman oikea käsi oikeaan käteesi ja toista perässäni.
Otan sinut aviovaimokseni
pitääkseni sinusta huolta
myötä- ja vastoinkäymisissä
ja rakastaakseni sinua, kunnes kuolema meidät erottaa.
Ota oikealla kädellä Homerin oikeasta kädestä kiinni ja toista perässäni.
Sormus.
Laita se Wilman vasemman käden nimettömään.
Toista perässäni.
Otan sinut täten vaimokseni.
Ne, jotka Jumala on yhteen liittänyt, niitä älköön ihminen erottako.
Homer ja Wilma ovat päättäneet astua avioliittoon
ja julistaneet sen Jumalan ja läsnäolijoiden edessä.
He ovat lupautuneet toisilleen
ja ilmoittaneet sen sormuksia vaihtamalla ja kädestä pitämällä.
Julistan heidät aviomieheksi ja -vaimoksi.
Jumala teitä siunatkoon.
Tiedäthän, millaista siitä tulee? Kunnon toimeentulo voi viedä vuosia.
Meillä ei ole rahaa eikä kunnon kotia.
Joudumme tekemään töitä, kokemaan kovia...
Tekstitys: Visiontext Kati Karvonen-Smith
FI